En falk hører ikke falkoneren.
Tingene bryder sammen.
Midtpunktet kan ikke stå imod.
De bedste mangler al overbevisning.
De værste er fulde af lidenskabelig intensitet.
Sikken primitiv skabning. Dens time er omsider kommet.
Den slæber sig mod Betlehem ...
... for at blive født.
Hej, Lily.
Kom ind.
Hvor er Katie?
Her. På laboratoriet. Vi finder hende senere.
Om cirka en halv time.
Jeg ved ikke længere, hvad jeg er.
Noget, der ikke træffer beslutninger og ikke har noget valg.
Noget, der følger en usynlig vej.
Jeg vælger ikke engang de ord, jeg siger nu.
Nej.
Jeg har set dig sige de ord før. Mange gange.
Og jeg har set mig selv svare.
Når jeg udtaler ordene -
- føler jeg ikke, at jeg bevidst gentager replikkerne.
Det er bare de ting, jeg føler, at jeg vil sige lige nu.
Du har taget alt fra mig.
Undskyld.
Jeg håber, at jeg ikke lyder udeltagende -
- men jeg har ikke taget noget fra dig.
Jeg kan ikke tage noget, du aldrig har haft.
Følelsen af, at du deltog i livet, har altid været en illusion.
Livet er bare noget, vi ser udspille sig.
Som billeder på en skærm.
Det er altså det her, Devs laver.
Ja.
En film med din datter.
Det er ikke en film, Lily.
Determinisme er underligt, men det er også smukt.
En lille oplysning giver al information.
Alle partikler er relaterede til partiklerne omkring dem.
Hvis man forstår Ã©n partikels tilstand ...
... forstår man også de andres tilstand.
Hvis man fortsætter ...
... kender man altings tilstand.
Det er umuligt.
Nej. Det er meget data.
Altings data.
Fanget. Ejet.
Og det er ikke der, det slutter.
Det er der, det begynder.
Hvis man har alt data, har man de fremvoksende egenskaber.
Følelsen af hendes hud og hår.
Hendes åndedræt.
Lyden af hendes stemme.
Hendes tanker og minder.
Hendes kærlighed til mig.
Hendes viden om, at jeg elsker hende.
Det er ikke en film med Amaya.
Det er Amaya.
Hun lever.
Hun lever ikke.
Hun er en computersimulering.
Forklar forskellen.
Alt, hvad hun gør, er forudbestemt.
Ligesom for dig, mig og alt andet.
Jamie sagde noget til mig i morges.
Han sagde, at problemet med IT-firmaernes chefer er -
- at de bliver fanatikere.
De tror, at de er en slags Messias.
Det er nu, du tager pistolen frem.
Den pistol, som Kenton dræbte Jamie med.
Du tager den op af lommen, hvor du har skjult den.
Bare rolig. Du bruger den ikke.
Ikke endnu.
Du vidste, at jeg ville komme.
Og du ved, hvad der sker her hvert øjeblik.
Men så holder det hele op med at fungere.
Jeg gør noget, og dit system kollapser.
Ja.
Hvad gør jeg?
Fortæl mig det ikke.
Vis mig det.
Vis mig nøjagtigt, hvad du har set.
Ja.
Jeg forsøger at tale dig fra det, men ...
... jeg ved, at det ikke lykkes.
Sid ned.
Jeg tror, at vi alle ved, hvad vi laver her.
Så åbn den.
Hvad venter du på?
- Jeg ved det ikke. - Er du bange?
Ja, jeg er bange.
Selv om jeg har set det her mange gange ... At opleve det nu ...
Bare rolig. Det skal nok gå.
Jeg ved ikke, hvorfor du siger det.
Det er nok nu! Det er for meget.
Så det er her, du stiger ind.
Det er nu, I siger farvel.
Hvor tror du, at vi er på vej hen, Lily?
Til din datters statue, hvor du brændte liget af Sergei.
Hvad vil du gøre der? Hævne dig?
Lily, du ved vel, hvad der sker med en messias, ikke?
De genopstår.
Gå ad helvede til.
Gør det.
Vakuumforseglingen er brudt.
Jeg dør her.
Vi dør her.
Jeg dræber os begge to.
Ja.
Og intet kan ændre det.
Intet kan forhindre det.
Intet.
Vi kan ikke se efter det tidspunkt. Alle forudsigelser mislykkes.
Alt er tabt.
Ved du, hvorfor du trykker på aftrækkeren?
På grund af Jamie.
Så hvornår vi gør det her?
Hvor lang tid har vi tilbage at leve?
Kun nogle få minutter desværre. Det er alt.
Jeg beklager.
Det er sandt, ikke?
I IT-chefer ...
I tror, at I er Messias.
Jeg vil fortælle dig en hemmelighed, Lily.
Jeg har længe villet fortælle det til nogen.
Projektets navn er ikke Devs.
V'et er romersk.
Så det er faktisk et U.
"Deus".
Det var bare en privat spøg.
Jeg tror, at vores tid er inde.
Ja.
Det er den.
Jeg tror, at vi alle ved, hvad vi laver her.
Så åbn den.
- Hvad venter du på? - Jeg ved det ikke.
- Er du bange? - Ja, jeg er bange.
Selv om jeg har set det her mange gange ... At opleve det nu ...
Bare rolig. Det skal nok gå.
Jeg ved ikke, hvorfor du siger det!
Det er nok nu! Det er for meget.
Så det er her, du stiger ind.
Det er nu, I siger farvel.
Det er ikke muligt.
Vi har forladt dit system.
Forest, du ved vel, hvad der er med en messias, ikke?
De er falske profeter.
Hjælp mig.
Hvad gjorde du dog?
Jeg slukkede for kapslens elektromagnetiske felter.
Hvorfor?
Fordi jeg indså, hvad vi har gjort.
Nogen må sætte en stopper for det her.
Bebrejd ikke mig, Katie. Det var forudbestemt.
Forest.
Katie?
Hvor er jeg? Hvor er du?
Jeg er i visualiseringskammeret.
Du er på skærmen.
Jeg er i systemet.
Hvad kan du huske?
Jeg kan huske ... alt.
Hvad fanden gjorde Lily?
Hun traf et valg. Det var derfor, vi aldrig så længere end dertil.
Hun traf et rigtigt valg.
Al hendes snak om Gud og Messias ... Se, hvem hun viste sig at være.
Hvad mener du?
Hun begik den oprindelige synd.
Ulydighed.
Ja, det gjorde hun.
Så er det Deus.
Det er Deus.
Det betyder, at tiden er inde.
Inde i sig selv er systemet alvidende og almægtigt.
Men kun med Lyndons princip.
Jeg vil vide, om du forstår, præcis hvad det indebærer.
Ja, Katie. Det gør jeg.
- Er du sikker? - Ja.
Jeg vil så gerne have dem tilbage.
Det ved jeg godt.
Okay. Fanden heller.
Ã˜nsk mig held og lykke.
Det gør jeg.
Hej. Hvad er der? Havde du mareridt?
Jeg ved det ikke.
Halløj. Vær venlig at flytte dig.
Selvfølgelig. Undskyld.
Hej, Lily.
Hav en god dag. Vær alt, hvad I kan være.
Forest.
- Forest? - Han kørte lige forbi.
Du godeste, Lily!
Hvad er der i vejen med dig? Du har set ham tusind gange.
Var det ham?
Selvfølgelig.
- Jeg skal nok give dig besked. - Sergei ...
Må jeg tjekke noget i din telefon?
I min telefon?
Hvad er det her? Vil du tjekke mine sms'er?
Ja.
Mener du det?
Tror du, at jeg har en affære?
Kom nu bare.
Okay.
Men der er ikke noget at se.
Det kan du vel ikke tro.
- Det er dumt. Giv mig den. - Jeg vil åbne den.
Det er et sudoku-spil, og hvad så?
Jeg ved ikke, hvad du laver i dag.
Det er en stor dag, og du ødelægger den.
Glem det. Jeg må gå nu.
- Vi ses senere, okay? - Ja.
Hej, Lily.
Jeg forstår ikke, hvad der sker.
Vi døde.
Ja.
Hvad er det her så?
Ved du ikke det?
Vi er i systemet.
Genopstandelse. Som jeg lovede.
- Vi er i Devs. - Vi er i Deus.
I simuleringen.
Betragt det som livet efter døden.
Paradis. I hvert fald i denne version.
Du har fået dit liv tilbage, Lily.
Genindsat i eksistensen.
Det er et par dage, før Sergei blev dræbt.
Du kan fortsætte, hvor du slap, hvis det er det, du ønsker.
Sergei ved det ikke, vel?
At han er i en simulering? Nej.
Ved de det?
Ingen ved det. Kun du og jeg.
Jeg bad Katie genoplive os med data fra vores dødstidspunkt.
Så vores minder frem til det øjeblik er intakte.
Det er det kors, vi må bære, men det er det værd.
Du vænner dig til det.
Vi lever i mange verdener nu.
I denne verden lever vi to i paradis med dem, vi elsker.
I andre verdener er det snarere et helvede.
For de andre hårdere liv, vi skal leve ...
... tænkte jeg, at viden vil være en trøst.
Jeg ved ikke, om det var rigtigt, men det var det valg, jeg traf.
Jeg ville udøve lidt fri vilje.
Men uanset hvad ...
... er der noget særligt ved dig, noget helt unikt.
Noget, som jeg ikke ville ændre.
Smil. Vi var heldige. Dette liv er et af de gode.
Hvad er der i vejen?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre nu.
Det er såre enkelt.
Gør det, du altid har gjort. Følg din egen vej.
Det er netop det, der er så specielt ved dig.
Vi ses nok igen.
Vi kan tage en kop kaffe en dag.
Så at eksistere i Deus-simuleringen er som at eksistere i virkeligheden.
Man kan ikke skelne dem fra hinanden.
Simuleringen og virkeligheden er identiske.
Ud over dem, der arbejder her ...
... hvem kender så ellers til det?
Ingen.
Jeg vil bare have, at du hjælper mig med at holde den tændt.
Far!
Jamie.
Tekster: Malene Cramer www.sdimedia.com